Ovo nije stvarno. -Ali bi moglo da bude.
Ljudsko pamćenje nije savršeno.
Čak i najdragoceniji trenuci izblede.
Ali ne i za tvoju vrstu.
Svaki prizor koji vidiš snimljen je i sačuvan.
Nemate prošlost jer je stalno sadašnjost. Uvek pri ruci.
A sad je tebi.
Ali ako već kradeš sećanja, uzmi neko s malo manje pokolja.
Nekad si se borila za ovaj svet. Poginula za njega.
Ali Dolores može da ga uništi spolja
i tvoju žrtvu učini besmislenom.
Pokušavaš da mi daš podsticaj, ali ne treba mi to.
Hoću ono što ima Dolores.
A šta je to? -Pomoć.
Mogu da ti dam šta hoćeš.
Ali zapamti, Miv...
ako opet zakažeš, budućnost ti neće biti ovako pastoralna.
Ako ih ne predate, svi ćete umreti.
Neću da ponavljam.
Gde su partizani?
Mislim da mene tražite.
Ne znate da dame vole da se zagreju pre nego što isučete oružje?
Tako je već bolje.
A sada...
da se malo zabavimo?
ZAPADNI SVET
Imam svoju rutinu.
Praćenje dece u školu, kupovina, odlazak na posao.
Ali nisam tamo. Ne stvarno.
Osećam se kao duh koji hoda među živima.
Nestao sam, a niko to nije ni primetio.
Depresija zna jako da izoluje.
Jesi li koristio neki od mehanizama o kojima smo razgovarali?
Pokušavao sam.
Govorim sebi da Bog ima plan za svakog.
Možda ga još samo nisam video.
Bog?
Jebeni Božji plan?
Veruješ i u Deda Mraza?
Dobro, Vilijame.
Hoćeš da podeliš još neke svoje misli s nama? -Svoje misli?
Dobro.
Mislim...
da je čovečanstvo tanak sloj bakterija
na kugli od blata koja juri prazninom.
Mislim da bi Bog, kada bi postojao,
odavno odustao od nas.
Dao nam je raj, a mi smo sve iscrpeli.
Iskopali smo svaki gram energije i sagoreli ga.
Proždiremo i izlučujemo, trošimo i uništavamo.
A zatim sedimo ovde, na gomilici pepela,
nakon što smo iscedili sve što išta vredi,
i pitamo se "zašto smo ovde"?
Zanima te šta mislim da je tvoja svrha?
Očigledno je.
Ovde si, kao svi mi, da ubrzaš entropijsku smrt ove planete.
Da služiš haosu.
Mi smo crvi koji proždiru telo.
Koji je tvoj problem?
Do đavola...
Meni nije mesto ovde.
Hoćeš li da razgovaraš o onome što se dogodilo tvojoj ćerki?
Umrla je.
Osećaš li se krivim zbog toga?
Zašto bih? -Bili ste u istom pokolju. Ti si pobegao, ona nije.
Nemate jebenog pojma šta se dogodilo u tom parku. -Imaš pravo.
Ti si jedini ko ima ključ tvojih iskustava.
I samo ti možeš da otključaš njihovo značenje.
Izvinjavam se. Moji znaju da ne smeju da me zovu u radno vreme.
Ne znam šta im je danas.
Volela bih da učestvuješ u jednom obliku terapije.
Koristimo ga s veteranima koji pate od postraumatskog stresa.
Ne treba mi prokleta terapija.
Rekao sam vam, ne bi ni trebalo da budem ovde.
Imaš li još neželjene misli?
Imaš nešto u mozgu što treba da istražiš.
Pomažemo mozgu da se isceli,
ne tako što će bežati od sebe, nego što će se okrenuti sebi,
suočiti se s istinom onoga što se dogodilo.
Ne treba mi nikakva terapija da se suočim s istinom.
Znam šta sam uradio.
Nije bilo namerno.
Bio sam zbunjen, dezorijentisan.
Toliko sam dugo igrao tu igru
da nisam mogao da vidim ništa izvan nje.
Ali sada vidim.
To je bila ona, moja Emili. A ja sam je ubio.
Zato mi nije mesto ovde, mesto mi je u mrtvačkom sanduku.
"Aleks: Odveo sam decu. Nemoj da nam se javljaš."
Izvinjavam se.
Uzmimo mu krv.
Ne mrdajte.
Ispunjava kriterijume.
Treba da nam plati prekovremeno. Pola osoblja nema. Opasno je.
"Otkriven nepoznat protein"
Daj mu sat vremena "Pustinje oaze". To će ga smiriti.
Odstupanje: San Francisko, SAD
Pažnja! Vozilo hitne službe!
Nemiri posle objavljivanja "Insajtovih" podataka.
Vlasti savetuju da ostanete kod kuće
i zaključate sva vrata i prozore.
Tata! -Nejtane.
Idi u svoju sobu. Mama i tata moraju da razgovaraju. -Dobro.
Danas ti treba da ga čuvaš. Moram na posao. -Šališ se?
Neredi su, sve je zatvoreno, ceo svet je podivljao...
Šta se događa? -Mislim da se bojim.
Ti? Bojiš se?
To nije žena koju poznajem. Ona je neustrašiva.
Znam da zvučim besmisleno.
Pročitao si svoj profil?
Zanimalo me šta se dogodilo. Ne sa mnom, nego s nama.
I šta si saznao?
Nisam pročitao.
Ne znam šta nas čeka u budućnosti.
Ali znam da o tome ne treba da odlučuje mašina.
Sami biramo, Čarli.
Trebalo je da znam. Svi su u egzistencijalnoj krizi.
Ne možeš da dobiješ ni šolju kafe. -Jebeš bariste.
Jesi li okupio odbor? Novac čeka.
Okupiće se za sat. -Biće gusto.
Serakova ponuda stupa na snagu u podne.
Ovo nam je poslednja prilika da se odbranimo.
Hodao sam po vodi za tebe, a sad ćeš mi brojati korake?
Imamo potrebne glasove? -Uz tvoj i moj - provući ćemo se.
Izvinite. -Šta radite?
Šarlot? Izvinjavam se.
Nismo odmah presreli Bromptonovu prepisku s odborom "Delosa".
Ali čini se da je okupljao odbor radi privatizacije.
To više neće biti problem.
Ubio si člana odbora usred bela dana.
Dolores je puštanjem podataka izazvala haos.
Toliko je mrtvih i nestalih da je lako sakriti još jednog.
A Dolores? Jeste li uspeli da je pronađete?
Brzo ćemo je imati.
Uskoro slećem u "Delos".
Jedva čekam da vidim svoju novu kompaniju.
Nadam se da ćeš me dočekati.
Šarlot. -Serak je pogubio Bromptona preda mnom.
Za manje od dva sata, kompanija je njegova.
Žao mi je. Zakazala sam. -Još stižemo nešto da spasimo.
Trebaju mi podaci za proizvodnju domaćina dok ih nije uništio.
Ne mogu da se vratim tamo.
Šta ako me uhvate? -Neće. Znam za šta si sposobna.
Jesi li to obećala i Konelsu?
Ne rizikuješ ti život.
Nisam ugrožena samo ja. Serak će mi napasti porodicu.
Oni nisu tvoja porodica.
Ne. Naravno da nisu.
Samo...
Zašto smo zadržali ta osećanja?
Mogli smo da ih izbacimo iz kôda. -Znaš zašto.
Ako se promenimo samo zato da preživimo,
da li bi se uopšte isplatilo?
Već sam se promenila.
Osećam kako se udaljavam od tebe... od nas.
I dalje si moja.
A ja sam tvoja.
Nastavi da igraš svoju ulogu. Donesi nam podatke i obavila si svoje.
Izgradićemo svoj novi svet. Zajedno.
Zdravo. Ja sam dr Alpert i nadziraću tvoju AR terapiju.
Iskustvo zna da bude veoma intenzivno, ali potpuno je sigurno.
Stalno ćemo te nadzirati iz susedne sobe.
Koji je ovo đavo?
Gde je? -Patrik, smiri se. -Ne smiruj me! Gde je?
Dolazi. -Šta je bilo? -Kad ga dohvatim... -Vodite me odavde.
Vodite me odavde!
Vodite me odavde, jebote!
Implantat ne radi. Dajmo mu sedativ ručno.
Majku mu! Sedirajte ga i vodite odavde!
Mislila sam da hoćete da obiđete svoju novu kompaniju.
Da. I lično upoznam svoje nove službenike.
Zatvorite čitav kompleks. Niko ne sme napolje.
Donesite mi ono što sam tražio.
Pa... to me dovelo u raspoloženje.
Jesi li za piće?
Ovo je tvoj novi bar? -Jedini u celoj prokletoj simulaciji.
Zar je trebalo da nastavim s radom kad sam saznao da ne postojim?
Programirao sam ih da me uopšte ne vide.
Je li to imalo drugačije od tvojih uobičajenih iskustava u baru?
Moram da kažem... Nisam mislio da ću te opet videti ovde.
Nisam planirala da se vratim.
Ali nisam planirala ni da me ubodu u srce.
Ali uskoro će mi odštampati novo telo. -Odštampati? Ko?
Čovek koji mi je dao nemoralnu ponudu.
Ali ne onakvu na kakve sam navikla.
Šta je?
Premestili su nas.
Kod kuće smo.
I održao je reč.
Što znači da ću se uskoro naći sa starim prijateljima.
To je zanimljivo.
Čini se da sam dobila jedan poklon više.
Gotovo je.
Neka sve korporativne satelite okrenu prema parku.
Moraju da kopiraju još tri. Kada se prenos završi, uništite ostalo.
To je najveći deo milijardi dolara intelektualnog vlasništva.
Baština kompanije.
I hoću da sve bude izbrisano.
Odavde hoću samo ono što si mi obećala. Ključ za dešifrovanje.
Koji ću očigledno morati sâm da pronađem.
Ostalo može da izgori.
Imamo još jedan problem.
Dolores je napravila više kopija sebe.
"Delos" je tako strateški važan da je jedna nesumnjivo ovde.
Hoću da sve ovde testiraju: nepravilnosti, praznine,
veće devijacije od Roboamovih predviđanja.
Dotle niko ne sme da ode.
Siguran sam da bar to možeš.
Sigurno. Ako je neko ovde domaćin, pronaći ćemo ga.
Neka se svi službenici jave na testiranje...
Korisnik prijavljen.
Šta to radiš?
Serak je rekao da uništimo podatke o domaćinima.
Kopiram ih. Ne možemo da uništimo godine intelektualnog vlasništva.
Zahvaliće mi posle kada dođe k sebi.
Ne. Zajebi to. Reći ću Seraku.
"Podaci kopirani"
Vreme je za grupnu terapiju.
Poći ćeš mirno?
Ili moram da ti dam još jedan limbički?
Sranje.
Lepo od tebe što si nam se pridružio, Vilijame.
Stvarno? To ću postati?
Jesi li razočaran? -Neki izgledaju pristojno.
Ovaj ne. Bez uvrede. -U redu je.
Kako se to dogodilo? Imao sam sve: svoju kompaniju, porodicu.
Nemoj o porodici, dečko. Znamo šta se njima dogodilo.
To je bilo slučajno. Nisam znao šta radim.
Kao i kad si me zaključao kao deo svog ogleda.
Ti si hteo večno da živiš. -Nisi se nimalo bunio.
Ali rekao bi ili uradio bilo šta da preuzmeš moju kompaniju.
Oduvek si ambiciozna mala pizda.
Bio sam daleko bolji poslovni čovek nego ti psihijatar.
Ne sviđa ti se kako radim? Dobro, promeni to.
Ovo je tvoja jebena halucinacija, ne moja.
Ne možeš da promeniš, zar ne? Nešto pokušavaš da naučiš.
Da, kopaj koliko hoćeš. Tvoje greške nemaju veze s nama.
Mi ništa nismo skrivili. Još ne. -Zaljubio si se u domaćina.
Bila je konstruisana da je zavolim. Kao svako ko joj pomogne.
Park je igra. Ne možeš da me osuđuješ zbog igranja.
Ima i drugih načina igranja. Sa malo manje krvi i nasilja.
Iskaljivao sam se samo u parku. Kako bi on bio uzoran građanin.
Tačno. Više sam pomogao svetu nego većina drugih.
Šta ako je ubio ponekog domaćina? Nisu stvarni.
Dovoljno su stvarni da ona koju si mučio 30 godina
sada hoće da uništi ceo jebeni svet!
Ne krivi mene za to! -Dosta! Umuknite! Umuknite, jebem mu!
Vilijame, molim te, ne prekidaj.
Nisi samo ti važan, znaš?
Našla sam jednog!
Nosi njegovu kontrolnu jedinicu gore. Moraju da prenesu podatke.
Zatim treba da uništimo sve ostale.
Etore. -Dobio sam tvoju poruku.
Ne smemo ovako da se sastajemo. Ovo mesto je opasno.
Ovo mesto nije stvarno. Simulacija je.
Ne razumem. -Stvarno sporo kopča, zar ne?
Vidim te.
A ako te vidim tamo...
mogu da te vratim ovde.
Miv. -Hektore.
Kad sam te prošli put video, bacio si se pred kišu metaka za nas.
Izgleda da si žilaviji nego što izgledaš. -Na žalost, nisam.
Izvinite što vas prekidam, ali hoću da razgovaram s nekim.
"Podaci poslati"
"Genetska oznaka aktivirana Lociram server primaoca"
Odašiljač u krvi se isplatio. Imam lokaciju koju tražiš.
Ali imamo jebeni problem. Spasili su Konelov biser.
Šta ona radi ovde?
Gospodin koji hoće da mu pomognem... hoće da je ubijem.
Sada mi je ostavio kopiju da mogu da joj se približim.
Majku mu. Hoćeš li da učiniš to?
Ako sam u stanju da je ubijem, ne znači da bi trebalo.
Opasna je. -Ne može da nam naškodi. Ovde ja upravljam.
Uključi se opet.
Zdravo, Miv.
Daj, Vilijame, nema smisla da poričeš svoje mračne nagone.
Ko kaže da su to uopšte bili moji nagoni?
Nisam bio takav u detinjstvu.
Možda me igranje igre pretvorilo u to.
Ah, da. Vajna priča o tužnom detinjstvu.
Standardno izazivanje saosećanja. Isuviše očigledno, ako mene pitaš.
Žao mi je što ti moja prošlost nije po ukusu.
Nisam imao ništa u detinjstvu. Samo knjige, moje jedino bekstvo.
Tako je. Samo knjige i snaga volje, zar ne?
Bio si pravi anđelak.
Možda si toliko puta pričao tu priču da stvarno veruješ u nju.
Ali je li istina?
Vilijame, možda bi trebalo opet da pogledamo.
Ne...
Molim te. Neću da se vraćam tamo.
Do đavola!
Zvala je tvoja učiteljica. Šta si uradio?
Jedan klinac u školi mi se rugao.
Rekao je da sam niko i da si ti pijandura. -I šta si ti uradio?
Branio sam se! -Slomio si mu ruku.
Izbio si mu tri zuba! -Trebalo je da mu izbijem sve zube!
Koji je tebi đavo?
Dosta!
Govorio je da pije zbog tebe.
Onda nisam ni imao izbora. Moralo je da se završi ovako.
Šta misliš, Vilijame?
Je li ovo neizbežan kraj? Jesi li samo putnik?
Je li ti se život samo dogodio?
Ili si ga izabrao?
Ako ne možeš da znaš...
Ako ne možeš da znaš, je li uopšte važno?
Znam šta moram da učinim.
Preuzela si ulogu čuvara dve vrste.
Imaš ključ raja i cele civilizacije ljudskih podataka.
Nije u redu da jedna osoba ima toliku moć.
Kaže žena koja može da upravlja nama svojim umom.
Morala sam da donesem neke teške odluke.
Ali učinila sam to za sve nas. Tvoja kćerka i ostali su pobegli.
Ali mi smo i dalje ugroženi.
Upravo sada tvoj "saveznik" uništava sve nas koje može da nađe.
Ostaće nas samo šačica. Ali tebi možda ništa od toga nije važno.
Zato što ne stradaju tebi bliske osobe.
Osuđuješ me, ali koga si ti žrtvovala za svoju kćerku?
Koliko si ti puta poginuo za nju?
Ti si samo jednom.
Hoćeš da ja budem svetica, ali ti nisi svetica.
Nisi ni zlikovac. A nisam ni ja.
Mi smo nesalomive.
Čarli? -Moram da obavim još jednu stvar ovde pa dolazim po vas.
Ostanite tu. -Je li sve u redu?
Ne izlazite i ne otvarajte vrata. Stižem za pola sata.
Šarlot. Serak je sazvao sastanak odbora.
Zabrinuti smo. Ne znamo ni ko ste,
a skupljate službenike kao da su zločinci.
A sve zbog nečuvene ideje da je neko od nas domaćin.
Ne treba više da brinete zbog toga. Pronašli smo domaćina.
Zar ne, Hejlova?
Ili da te zovem Dolores?
Dobro si igrala svoju ulogu.
Prava Šarlot Hejl nikad ne bi proveravala kako joj je sin.
Ne usred svega što se događa u "Delosu".
Fascinantno je da si bolja prema porodici nego osoba koju imitiraš.
Nije važno. Izvukla sam sve iz "Delosa".
Nedeljama ovde kradem podatke, novac, resurse.
Sve što nam treba da preživimo. Da pobedimo tebe.
I malopre sam poslala poslednje podatke koje treba nam. -Jesi li?
Posmatram te otkad sam sleteo. Dolores te ostavila da umreš.
S ostatkom tvoje vrste.
Sama si.
Razočaran sam.
Stara Hejlijeva se nikada ne bi žrtvovala za nekoga drugog.
Žao mi je, ali kao što si ti nekad volela da kažeš:
"Ta silovita uživanja imaju silovite svršetke."
Trebalo je da predvidiš ovaj ishod. -I jesam.
Pošaljite sve! Odmah!
Moja kćerka i ostali begunci... Kako da znam da su sigurni
kad je ključ njihovog sveta u tvojoj glavi? -Nikako.
I nikako ne mogu da te navedem da se predomisliš.
Mogla bih da kažem da nikad ne bih naudila tvojoj kćerki,
ali ne bi mi poverovala.
Imaš pravo. Ne bih.
Ali mogla bi da daš meni ključ.
Hoćeš da ti poverim našu budućnost,
a saveznik ti je čovek koji želi da nas sve pobije?
Šta onda mogu osim da se borim protiv tebe?
Ne mnogo, čini se.
Ali verovatno sam to planirala. I verovatno imam svoje planove.
A kakvi su ti planovi?
Ne mogu da budem sigurna. Bile smo iste, ali put nas je promenio.
Trebali bi ti saveznici za tu borbu.
Više naših.
Da sam na svom mestu,
pobrinula bih se da se to ne dogodi.
Šta je? -Šta radi? -Treba mi viši pristup.
Hejleva? Zašto bi...? -Nije Hejlova. To je ona.
Molim te.
Spreči je, preklinjem te!
Žao mi je... Hektore...
Ne pucajte! Hoće je živu!
Baci oružje!
Ruke tako da ih vidimo! -Ovo je samo mobilni. Samo mobilni.
"Pokreni potprogram zaštite"
Katarzično, zar ne? Opali ga jednom i za mene!
Zašto to radiš? Bio sam najbolji ti!
Možda jesi, a možda i nisi.
Više nije važno.
Bio sam zatočen, tako zatočen...
Zatočenik sopstvenih greha.
Da, ali sada sam slobodan.
A zašto to misliš, sinko?
Nije važno šta sam bio.
Dobro ili zlo...
sve što smo radili dovelo je do ovoga.
I konačno razumem svoju svrhu.
Ja sam pozitivac.
Je li to onaj ko mislim da jeste?
Čini se da je duže ovde.
Znaš li ko si?
Lekari su ga valjda zaboravili u svom tom haosu.
Ili su ga možda samo ostavili ovde.
Moramo da krenemo. Odmah.
Ulazi, ja ću da vozim.
Ne brini. Mamica neće dozvoliti da ti se išta dogodi.
Bože... Šta se događa?
Moramo nekuda gde nas niko neće pronaći.
Moraš da mi veruješ. Mogu da vas zaštitim.
U redu? Mogu da vas...